Екатерина Ненчева
Луната тихо грееше над нас…

chitanka.info

Луната тихо грееше над нас…

Трептяхме двама ний в захлас:

и грееше чудно твоя лик —

облян от лунния светлик!

Унесена във твоите очи,

облени с лунните лъчи;

ах, първи път тогава в тях

дни светли мен усмихват се видях!…

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.